Released on www.Danishbits.org
Det var en gång en märkvärdig doktor, känd för sin enastående förmåga:
Han kunde tala med djur.
Dr Dolittle blev vida berömd.
Till och med drottningen av England anlitade honom.
Som tack för hjälpen skänkte hon honom en förunderlig fristad
vars portar stod öppna för alla varelser.
Hans dagar ägnades åt djuren, men hans hjärta tillhörde en kvinna.
Lily, den orädda upptäcktsresanden.
De reste jorden runt och upplevde fantastiska äventyr.
De försvarade försvarslösa varelser.
De var en makalös duo.
Snart blev duon en familj.
Dolittle hade aldrig känt sig mer levande än med Lily vid sin sida.
Men så en dag gav hon sig ut på äventyr.
Lily dog till sjöss.
Med brustet hjärta låste han portarna och drog sig tillbaka från världen.
Jag och djuren vars liv han hade räddat undrade
om någon kunde rädda hans.
Men så en morgon dök en osannolik varelse upp i Dolittles liv.
En ovanlig pojke.
I en tid då människor såg djur som ägodelar, mat eller villebråd,
hyste pojken helt andra känslor.
Titta hitåt, ekorrhjärna.
Junior stöter upp dem, du skjuter.
- Bra plan, pappa! - Beredd med bössan.
- Måste jag, morbror? - Seså, pojk.
Änder!
Där. Skjut!
- Skjut! - Jag kan inte!
- Du måste sluta missa med flit. - Han träffade nåt den här gången!
- Åh nej! - Vi måste hjälpa honom.
Ja, vi låter aldrig ett djur plågas.
Här.
Han är en mycket besynnerlig pojke.
Följ med Polly!
"Här bor dr John och Lily Dolittle. Vi behandlar alla djur."
Nej, nej. Följ med Polly.
Hemlig ingång.
Polly, vart tog du vägen?
S-snäll vovve.
Stor... luden...
Bättre självkänsla för gorillor
Inte bra. Såvitt jag vet är jag den enda människan här. Strunt i dem.
Ingen tar sig förbi kalahari-snaran. Jag tror att du har fångat en pojke.
Får jag se. Nej, jag vill inte se!
Lugn, doktorn, Dab-Dab är här.
Ingen fara, John, det är bara en pojke.
- Det här är en möjlighet. - Det är en mardröm!
Ursäkta mig.
Vad i all sin dar gör du där uppe?
Jag kommer från kungliga slottet. Det är angeläget.
Är det här John Dolittles hem?
- Vem är du? - Kalla mig lady Rose.
- Och vem är du själv? - Stubbins.
Kan du hjälpa mig ner?
- Det är mot Dolittles regler. - Varför är människor mot reglerna?
Om man släpper människor in på livet blir man bara sårad. - Eller hur?
Nu räcker det. Åter till våra rutiner. Vi har fullt upp.
Ta dig samman, John! Du kan inte ignorera människor
bara för att de är... människor. Tänk om de behöver hjälp.
Spela döda!
Löjligt! Öppna dörren, Chi-Chi. Det är bara du som har armar.
Schack var tillräckligt stressigt.
Vi har tränat på det här, Chi-Chi. Var modig och kör bort dem.
- Och glöm inte ditt mantra. - "Jag är inte rädslans fånge"?
Du är inte rädslans fånge!
Har du varit här förut? Drottningen har berättat om huset.
- Det är ett mycket ovanligt ställe. - Jag är beredd på allt.
Underbart! En gorilla som tar emot.
Precis som drottningen sa.
Vänta lite. Jag har en skadad ekorre här.
Jag borde aldrig ha låtit dig resa.
Hallå?
Har man sett! Vad besynnerligt, du låtsas vara en pinne.
Flytta på dig. Det är mitt gömställe.
Inte här!
- Är allt bra med er där nere? - Ja då. Fortsätt.
Dr Dolittle?
Ni har kallats till kungliga slottet av självaste drottningen.
Åh... Fortsätt.
Ni vet väl att hon är svårt sjuk?
- Förstår ni vad jag säger? - Förstår du vad jag säger?
Fortsätt - försvinn härifrån!
Jag bryr mig inte om någon, någonting, någonstans längre.
Fåglarna följer dig ut.
Allt är uppklarat. Snart är det lunch.
- Det luktar delikat! - Tack så mycket.
Spara lite åt oss!
- Ursäkta. Jag är också rädd för barn. - Strunt i det! Kom och ät nu.
I dag blir det buljongsoppa.
Du anar inte vad vi fångade!
Drottningen frågar efter er personligen.
Hör du illa? Jag har upphört med praktiken.
- Vad då för praktik? - Att behandla människor.
Inkräktarlarm!
- Det är ingen fara med mig. - Men det är kaos i mitt hus.
- Är han er? - Jag äger ingen.
Yoshi sökte mig för en åkomma.
Han fryser alltid.
Jag har en skadad ekorre. Jag vet inte vad jag ska göra.
- Hur skadades han? - Jag...
- Jag sköt honom. - Jag hör inte.
- Jag sköt honom av misstag. - Självklart, ett vådaskott!
- Människor förändras aldrig. - Han är svårt skadad.
Snälla, hjälp honom.
Ta den. Och den här.
Jag... Jag... Jag...
Jag är för vacker för att dö.
Ja...
Han lever.
Dab-Dab, Jip, tänd lamporna och desinficera operationssalen.
Ni kan inte ta hand om en ekorre när drottningen är dödssjuk!
Du känner inte mig. Tappa honom inte.
Prio ett, allesammans!
- Doktorn är tillbaka! - Håll ut, lille kompis!
Det här var inte i går...
Nu ställer vi i ordning allt åt doktorn.
Vi ska ta hand om dig, kompis.
- Då så. Nu räddar vi den här ekorren. - Okej.
- När du vaknar är allt bra. - Om jag dör ska jag spöka i huset.
Sterilisera skalpellerna. Slicka inte.
Patientens tillstånd har stabiliserats.
De förstår honom och han förstår dem...
på deras egna språk!
- In genom vänster kammare - briljant! - Wow!
- Tång, Dab-Dab. - Varsågod.
Det där är selleri. Tång!
- Ursäkta. Här. - Fortfarande selleri.
En morot. En annan bit selleri.
- Nu fattar jag. Tång. - Nej, selleri. Jag tar tången själv.
Jag vill lära mig att tala med djuren.
Pannan, Chi-Chi.
- Min panna också! - Javisst, ja. Ursäkta.
Jag tänker bli Dolittles lärling.
Hennes majestät har utsett marken här till naturreservat.
Om hon dör överlåts den till statskassan.
Den här platsen försvinner.
Stängs den?
- Så där. - Takterna sitter i, doktorn.
Just så, Chi-Chi. Det var skönt.
Håll ett öga på Kevin. Han kan bli ilsken när narkosen släpper.
Hämnd!
Nu räcker det med daltandet!
Du måste hjälpa drottningen.
Det finns saker jag inte gör längre. Arbetar med människor, eller går ut.
- Badar. - Tränar.
Uttrycker känslomässig sårbarhet.
Vakna upp, John! Om drottningen dör tillfaller det här huset statskassan.
Du pratar strunt, Polly. Överlåtelsen var på livstid.
- Och jag lever fortfarande. - Drottningens livstid, inte din.
Kolla, det bara rinner av mig.
Jag borde inte ha bett aporna läsa kontraktet.
Elliot, Elsie, ni får sparken!
Och inte nog med det.
Vi blir utkastade mitt uppe i jaktsäsongen!
- Vad? - Lugn, Chi-Chi.
- Blir vi vräkta om drottningen dör? - Och jagade!
- Du skrämde upp honom! - Jag har en kontakt på zoo i London.
Packa väskorna, allesammans!
Hjälp drottningen, annars ger vi oss av.
Du bluffar.
- Tvinga mig inte att räkna. - Tvinga inte mig att räkna!
- Ett... - ...tre!
...två...
Kör till! Jag gör det.
- Härligt! - Vi ska göra dig i ordning.
- Jag reser som jag är. - Inte som du ser ut. - Ta honom.
- Stå still. - Bort med tassarna!
- Det här gör inte ont. - Nu snyggar vi upp honom.
Tjänare!
- Arthur? Hur länge har du bott där? - Vad är det för år?
- Dab-Dab har rakkniven. - Det är selleri.
Nattinatt.
Dolittle har rest runt i världen. Titta.
Snokar ni bland mina privata projekt?
Hur mår han?
För det första heter ekorren Kevin. Han bör bli fullt återställd.
Och efter en omild uppsnyggning har det beslutats
att vi följer med till slottet.
Du ska tillbaka till hålan du kom från.
Försök att inte skjuta något på väg hem.
Jag trivs inte ute bland folk.
Vi ska ta hand om dig. Men vi reser allesammans, som förr.
- Glöm inte tången. - Det där är purjolök.
- Säkert... - Stickan? Nej.
Var är du? Vill du följa med?
Ja, jag hade också andra planer.
Skynda på!
Gör i ordning mitt riddjur!
I dag ska jag bara göra ingenting, spatsera runt och fundera.
Han kommer hitåt, inte bra. Inget skägg, målmedveten...
- Var inte rädd, Plimpton. - Försök inte.
Jag beklagar det här - och det där. Jag är inte tillgänglig!
Inte? Vi ska rädda drottningen, brorsan!
Jag är inte din brorsa, din eskimåmatta!
Aj, klor! Näbb!
- Hör nu, mina herrar... - Du har gått upp i vikt.
Varför inte rida på hästarna?
Gaska upp dig, Angry Bird! Njut av ridturen!
Jag är ridturen.
Kungliga slottet! Vi är uppe i smöret.
Full fart behövs inte längre!
Välkommen hem, milady.
Vakt!
Lady Rose.
De är drottningens gäster. Behandla dem som sig bör.
Passa er för oss! Undan, gossar!
- Plimpton, låt bli! Stanna! - Låt bli att stanna?
Jag ser inget!
Herregud!
Okej. Det var hattens fel!
- Dr Müdfly. - Lord Badgely.
Jag kommer från överhuset.
Man är orolig för Hennes majestäts hälsa.
Jag fortsätter med blodiglar
för att cirkulera de osunda vätskorna i blodet.
Hon har tur om hon lever veckan ut.
Dr Dolittle har varit här förr. Döende drottning? Inte länge till.
Dr Dolittle är här!
Vänta på mig!
En fripassagerare som säger sig vara...
- ...dr Dolittles lärling! - Det går bra, Garrett.
Om han var min lärling borde han hämta mina väskor och hålla truten.
Det var det värsta! En anka!
Djur i drottningens gemak? Skaffa genast undan...
Lady Rose, ursäkta mig.
Förlåt, jag förstod inte att ni var med...
- John Dolittle? - Är det Blaine?
- Blair! - Poopfling? Eller Mudflap?
Nej, jag heter Müdfly!
- Med prickar. Från tyskan. - Självklart.
Varför är han här?
Hennes majestät har kallat hit honom.
Då sätter vi igång. Jip, nosa på henne.
Hunden slickar på drottningen. Det är skandal!
- Är allt bra? - Det luktade fel.
Och då gillar jag ändå lukten av rumpa.
Jag kände en blomdoft, med jordiga...
Jag är förbryllad. Jag har aldrig känt på maken.
Jipsy och jag är tydligen rådlösa. Kan vi få din åsikt?
Jag hjälper mer än gärna till...
- Har du sett nåt ovanligt? - Golare har inga polare.
John och jag var studentkamrater i Edinburgh.
Han ansågs ha talang för observationer.
Leona...
Okej, hon drack te och föll sen omkull.
Hemskt ledsen, Minnie.
Stanna här. Dab-Dab, kör ut människorna.
Pojk, hämta floran och teburken.
Ut, allesammans!
Vad luktar det? Fläderbär? Odört?
Inte det?
Svar nej.
Ja.
Vad har ni funnit, Dolittle?
Troligtvis svaret på allt. Toxiner...
Han är sig lik. "Kom och lyssna, jag säger nåt intressant!"
Jag är intresserad.
Drottningens symtom orsakas
av en sällsynt växt från Sumatra, nattskatta.
En solförmörkelse inträffar den 17:e innevarande månad.
Om hon inte har fått motgiftet då, är det ute med henne.
Är det där en Turner? Vilken utsökt målning!
Vad har ni för plan, Dolittle?
Planen? Ja, vi behöver förstås en.
Enda hoppet är ett botemedel som aldrig prövats,
från ett träd som aldrig setts,
på en ö som aldrig upptäckts. Det låter absurt. Men trots det...
...måste vi företa den farliga färden
för att få tag i frukten från Edenträdet.
Vad?
Edenträdet... Vilka fantasier!
Dolittles och deras Edenträd-ö! Inte nog med att er fru...
Håll tyst, Blair! Förlåt, jag menade...
Vad roligt att träffa dig igen, Blair.
Nu ger vi oss av. Hej då!
Frukten sägs bota alla kända sjukdomar
och ge evigt liv, och hårväxten tillbaka.
Låt henne inte smaka något som du inte själv har lagat och serverat.
- Det ska jag se till. - Då går vi till vagnen.
Jip, stanna och vakta drottningen!
Okej, vakthundsläge. Undan, medan jag säkrar området!
Ursäkta mig...
Jag beundrar att du inte ger upp.
Drottningen räknar med er båda. Lycka till!
Rappa på!
Vi har en lång resa framför oss, och båten seglar inte sig själv.
Andas ut, Yoshi. Vi har inte hela dagen på oss.
- Det är visst fullt. - Vi kan nog klämma in en till.
- Gott om plats! - Åh nej...
- Plimpton... Bara en etapp till. - Jag hör inte, för jag är inte här.
Här skils våra vägar.
Jag följer med.
Absolut inte. Det är alldeles för farligt.
- Jag är er lärling. - Du? Nej.
Har du en lärling? Då behöver du ingen struts.
Jag bara låtsades att du var med oss.
Jag var till hjälp, eller hur?
Djuren gillar mig, och jag tar inte mycket plats. Jag hör hemma här.
Tvinga mig inte att åka hem. Snälla!
Vad har du om halsen? Kom.
- Jag är orolig för pojken, Bethan. - Ge honom tid.
Vi är jägare, Bethan!
Vi jagar djur, men han befriar dem!
Kaniner och möss. Han bär ut spindlar ur huset.
Inte ens spindlar gillar spindlar! Hur stod din syster ut med honom?
- Polly! Vad gör ni här? - Ser till att du inte missar båten.
Talar jag med ett djur? Precis som Dolittle?
Nej, jag talar människospråk.
Bättre än någon annan papegoja någonsin.
Nu packar vi!
Men Dolittle sa att jag hör hemma här.
Hjälp till lite, Tutu.
Jag har aldrig hört honom säga det.
Du har något speciellt, Stubbins,
något jag bara har sett i två andra människor.
Du hör hemma bland oss, grabben.
Låt mig ta hand om Dolittle.
Nå - är du redo för ditt livs äventyr?
- Jag är med. - Så klart!
Kom nu, Polly! Vi måste hinna med båten.
Lugn, cheri. Vi har en perfekt plan.
- Ny plan! Ny plan! - Låt dem inte komma undan!
Varför jagar de oss? Vi är inte kriminella.
Vi är efterlysta i tre skogar!
Och vid en fritagning ska man bli jagad.
- Det kittlas! Vilket håll, Tutu? - Ducka!
- Ur vägen! - Hitåt!
Bort från vägen!
Vi ses, era nollor!
Vi klarade det! Vi...
- ...missade den. - Vad gör vi nu, chefen?
Byter identitet och slänger grabben i floden.
- Sakta i backarna! - Den där bron, då?
- Ja, bron! - Det var mitt nästa förslag.
Stig upp ur hängmattan, doktorn! Sjösjukan går över.
- Pröva med ingefära. Du ser hemsk ut. - Knip igen!
Vem la mig i hängmattan? Det är jag som är skeppare!
Hissa seglen, för tusan!
Det var en stor tugga...
Titta! Är det där pojken?
Han kommer för att avsluta jobbet! Han vill se mig död. Han är besatt!
Sakta in, John!
- Nej, jag vill åka fortare. - Tyvärr, grabben.
- Vi missar tidvattnet! - Hoppas ni hinner.
Nu gäller det, Bets!
- Stort hål klockan tolv! - Det här kanske var dumt.
Släpp taget, Stubbins!
- Vägen tar slut! - Men inte modet! Flyg till friheten!
Leve motståndsrörelsen!
Är den godkänd?
Nej! Åh nej...
Hoppa, mördare! Du klarar det.
Nej, nej, nej!
En gång till! En gång till!
- Ja! Grymt, grabben! - Du klarade det.
Varför hejar ni på grabben som sköt mig?
Äh, han är okej.
- Får jag prata med dig, raring? - Bra att du ändrade dig.
Hur tänkte hon? Pojken kunde ha dött.
Hör du, det här är mitt skepp. Jag för befälet.
- Det får följder... - ... "att ignorera mig"?
Nej, förvräng inte mina ord, och stör inte mina rutiner.
- Du mår pyton. - Jag har faktiskt medicin.
Ser du? Lakritsroten gör susen.
Sitt ner, John!
- Skäm inte ut mig inför besättningen. - Tvärtom. Du behöver en putsning.
Okej, men skynda på. Tänk på min värdighet.
Fartyget är en farlig plats för en... Aj! Det gjorde ont.
- Det här är privat! - Okej.
Jag vet att den här resan är svår för dig.
För mig också. Jag förde Lily till dig när du behövde henne.
Nu behöver du en av de dina igen, någon utan fjädrar eller päls.
Han får stanna på mina villkor. Jag sätter honom i arbete.
Du ska göra det med god min.
Besättning! Vi tycks ha fått en ny skeppskamrat.
Som jag just sa till Polly är vi en smula underbemannade, så...
- Ni kommer inte att ångra det. - Välkommen ombord! Städa upp det här.
Det här också. Och de där.
- Och det där. De här tar jag. - Akta den medicinska utrustningen!
En papegoja för befälet! Lysande!
INGA MÄNNISKOR
Han är så glad att ha dig här!
Hejsan, lilla bläckfisk. Du förstår mig väl inte? Det vore befängt.
- Müdfly... - Jag pratade inte med den!
Jag skickar en fregatt, Britannia... att följa efter Dolittle.
Uppmuntra honom inte i hans dårskap, my lord.
England är omgivet av fiender som väntar på minsta tecken på svaghet.
Att vårt älskade Storbritannien regeras av ett barn, det är galenskap!
Så medan jag stannar här för att tillträda tronen,
följer ni med Britannia
och ser till att Dolittle aldrig återvänder.
Andra ronden. Jag är illa ute, Chi-Chi.
Kom an, ett-två. Jabb, jabb, rak höger. Anfall är bästa försvar.
- Jag vill inte slåss mot dig. - Vi slåss inte. Det här är terapi.
Jag tror att jag börjar förstå.
Sluta oroa dig, John. Vartenda steg är planerat i min skeppsjournal.
Jag är tillbaka innan du hinner sakna mig.
Är allt bra?
Jag tror att jag börjar förstå vad djuren säger.
Det verkar så, grabben.
- Brukar isbjörnar sola sig? - Brukar fåglar...
- Är du ens en fågel? - Så klart.
Kan du flyga? Kan du simma? Vad kan du göra?
- Springa. - Jag med. Vad kan du för fågelgrejer?
Vad kan du för björngrejer?
Du vinner ronden.
"Saltgurka"?
Jaså, du menar "krigsfartyg"!
Jag tyckte väl att det var konstigt att be om mat när vi blir anfallna.
Fiende om styrbords låring!
Elliot och Elsie, gör i ordning maskinen.
Vi behöver fart. Skicka signalen.
Var är livbåtarna? Det här är en dödsbåt!
Stubbins, nu behöver jag dig.
- Stå still! - Jag ger upp! Vi ger upp!
Hej, Blair, mannen utan haka!
- Han sa nåt om min haka. Eller hur? - Det är en mycket ståtlig haka, sir.
Kanonerna siktar in sig på oss.
Ändra kurs!
Jag är på väg.
Dags att byta om till nåt mindre bekvämt.
Hejsan!
Det här är inte klokt!
Dra upp mig när Yoshi ger signal.
Jag? Jag klarar inte pressen. Jag är en åskådargorilla.
Var inte orolig.
Du är situationen vuxen. Du är starkare än du tror.
Kom ihåg, mod är inte avsaknad av rädsla, utan...
Vänta, du hörs inte! Jag måste få höra resten!
Vi hinner inte. Sätt igång!
Titta! De överger redan skeppet.
Det här blir kallt, men jag är glödhet!
Humphrey här.
Nu selar vi på.
- Vart ska vi? - Söderut.
Det här fixar jag.
- Full fart framåt! - Heja, Humphrey!
Drar de ifrån?
- Kör på, valen! - Det fungerar!
Hur är det möjligt?
Dolittle och en isbjörn selade på en val.
Det var en retorisk fråga. Skjut, bara!
Jag tappade repet!
Jag visste väl det!
- Yoshi! - Håll ut, jag kommer!
- Det där gör ni bra! - Jag knäcker ryggen!
Sluta klaga, din jätteflamingo!
Åh nej!
Åh nej...
Ja!
Jag svek dig, doktorn.
Titta, jag är oskadd. Vi klarade oss.
- Jag blev lamslagen. - Man får vara rädd.
Räddade du mig? Då ska du ha tack.
Bravo, allesammans!
- Känner du dig som en av oss nu? - Ja, faktiskt.
- Vi hakade av dem. - Starkt jobbat, gänget.
Ajöss, Müdfly!
De kom undan.
Jag som trodde att de gick upp i rök.
- Nej, de flydde. - Det fattar jag väl, löjtnant!
Men inte länge.
Ett mirakel! Jag är den Utvalda. Jag kommer att förändra värld...
Valkraft! Dolittle skrev en vetenskaplig artikel om det.
Ingen tog den på allvar.
Här lägger han fram hypotesen att drakar existerar. Fullkomligt befängt!
- Sir, er fixering vid Dolittle... - Jag är inte fixerad vid Dolittle!
Det är ni som är fixerad vid att jag är fixerad...
Jag medger det ogärna,
men han är mer värdefull vid liv - tills vidare.
Som tur är tror jag att jag vet vart han är på väg.
Kevins loggbok, dag sju. Jag är ensam.
Fienden har nästlat sig in hos kapten och besättning.
Vi har inte siktat den tropiska ön med den magiska frukten.
Men jag håller ut.
Ta rodret, Stubbins. Jag måste beräkna vår position.
Bina surrar om dig. Du tycks börja förstå deras språk.
35 grader babord.
Jag har lagt märke till att när de flyger i sicksack, låter de...
Det betyder: "Passa dig, grabben!" Men när Dab-Dab säger...
- ...så betyder det "titta här". - "Titta på mig". Men inte illa.
Och när Chi-Chi säger...
När Chi-Chi säger...
...så betyder det: "Var är min filt?"
Utmärkt.
Är det kartan över ön med Edenträdet?
Edenträdet finns inte på någon karta.
Och det är fel att kalla det en ö, för den är inte av denna världen.
Så vi måste till Monteverde.
Där föddes den enda som har beräknat kursen till trädet. Hon hette Lily.
Hon skrev ned rutten i en journal, men på sin resa led hon skeppsbrott.
Världen miste den största upptäcktsresande jag känt.
Journalen var det enda som överlevde expeditionen.
Elliot, Elsie, kan ni dämpa er?
Så för att hitta trädet måste vi åka till Monteverde
och stjäla den jäkla journalen.
Stjäla den?
Sa jag det? Ja, vad skulle kunna hända?
Lugn, jag känner igen ett varsel, och det där var inget varsel.
Att stjäla journalen är ingen stor grej!
Faktum är att Monteverde inte är nån stor grej.
Anhalten i Monteverde var en jättestor grej.
Den här ön med banditer och tjuvar
var en gång Dolittles, Lilys och mitt hem.
Tills doktorn gjorde sig till fiende med öns ökända härskare kung Rassouli.
Och hans högst skattade ägodel var just den journal vi måste stjäla.
Så Dolittle behövde en förklädnad.
Medan jag vakade över besättningen
smet Dolittle och Stubbins in i slottet.
Nu dör jag!
Väl inne stoppades de självklart av en låst och reglad dörr.
Men Dolittle hade fortfarande... tvivelaktiga kontakter på ön.
Förskottet accepteras. Jag lyssnar.
Don Myrleone, jag företräder några människor.
De betalar bra för att få lås uppdyrkade av er familj.
Och det ber du mig om på min dotters bröllopsdag?
Vänta nu, vilken dotter? Inte Sheila, väl?
- Ska min Sheila gifta sig?! - Med en skorpion som heter Dylan.
Ledsen, mespropp, Sheila gillar tuffa killar nu.
Vi som skulle leva hela livet ihop!
Nå, James, vad bjuder människorna?
Två till nu - och två senare.
Okej, då är vi överens.
- Vi ses, mespropp. - Jag är ingen mespropp!
Och vad har en skorpion som inte jag har? Förutom en jättegadd, alltså.
Glöm henne. Ni var bara ihop i två veckor.
Gallret är nytt. Det sabbar min plan.
- Jag kan ta mig in. - Nej, det är för farligt.
- Du får inte gå in ensam. - Jag kan följa med.
Jag behöver nåt som leder tankarna från Sheila.
- Har du sinnesnärvaro för det? - Ja då!
Jag fixar in grabben och tar sen livet av mig. Bara skojar...
Okej då. - James tar hand om dig. Det blir bra.
Hitta journalen och ta dig sen ut.
Håll utkik efter tigerns öga. Gå nedför lönntrappan,
och behåll alltid förklädnaden på.
En grej borde du veta: Rassouli älskar sina katter.
Men det är inget problem, för vi kan bara flyga över...
Vänta... Jag tänkte fel. Du kan inte flyga.
Se upp! Kissekatt klockan sex.
Herregud!
Snyggt, grabben!
Vi är ett skapligt team. Ett par riktiga tuffingar.
Okej, du vet vart du ska.
Jag håller ett öga på lejonen, som den tuffa trollslända jag är.
Skulle Dylan våga sig så här nära ett lejon? Så här nära?
Eller så här? Jäklar...
Inte bra. Inte alls bra.
Lily... Dolittle.
Vi har journalen, öppna! Jag bara skojar. Hej då!
- Stubbins! - Ta honom!
- Jag bodde här förut. - Rör dig inte. Låt bli.
Jag ville bara att min dotter skulle få en bra make,
och så blev det en cirkusdirektör.
Jag förstod aldrig vad Lily såg hos dig.
Ett vanligt klagomål från pappor till älskade döttrar.
Men i det här fallet kan vi nog enas om att det är synnerligen befogat.
Kom hit.
- Kom hit! - Det där menade du inte.
Det var hennes journal.
Den enda av hennes ägodelar som mina män fann i vraket.
Den hör hemma här.
Allt du behövde göra var att aldrig mer visa dig här.
Låta det vara.
Du har misslyckats. Nu ska du få plikta för att du tog ifrån mig Lily!
Du visste vad som väntade om du kom tillbaka. Ja då.
Barry! Barry! Barry!
Gå.
Det är mitt förflutna som straffar sig, inte ditt.
- Men du är min vän. - Gå. Vänd dig inte om.
Du får det bättre utan honom.
Jag... Jag gör som ni vill!
Ja! Äntligen händer det nåt. Det var dödstrist här.
Ledsen, doktorn, men nu är det kört.
Knip ihop dina stora tänder.
Vad är det som luktar?
Jag tror minsann att dr Dolittle har gjort i brallan!
Har du det?
När jag kommer ut ska jag lära dig hyfs
och ta din turtass i betalning.
Den här turtassen? Glöm det.
Mina turtassar ska steppa på din grav när min polare är klar med dig.
Vill nån slå vad? I höger ringhörna, klädd i guldrandigt,
med 872 expedierade motståndare:
Barry "Slaktaren" Bernstein!
Dr Dolittle, minns du mig, din gamla patient? Det är Barry.
Barry! Hur skulle jag kunna glömma dig?
Men det gjorde du, doktorn. Vi hade just börjat göra framsteg,
när du rymde med Rassoulis dotter och lämnade mig åt mitt öde.
Ja... men nu är jag tillbaka. Ska vi ta upp tråden där vi slutade?
Smaklig måltid!
Vad kommer att hända med Dolittle?
Han är dödens. Han tror säkert att han kan prata sig ur knipan
men Barry har blivit spritt språngande galen.
Men du är en av oss nu.
Skål för Dolittles död!
- Pssst! - Det är ju du! Du klarade dig.
Du måste ta ett meddelande till mina vänner på båten.
Visst. Har jag nånsin svikit dig?
Dag ut och dag in får jag höra: "Barry, du gör mig så besviken!"
"Varför kan du inte vara som din bror? Han livnär sig på att äta tjuvjägare."
"Ja, mamma, jag vet! Hela djungeln vet."
Aj, mitt huvud!
Din migrän orsakas av en förbittrad modersrelation och syskonrivalitet.
- Gör så att det slutar! - Nej, nej, nej!
Ligg ner. Vi skulle kunna... återuppta din behandling.
Stressen är outhärdlig.
Jag vill bara vara en bra son, bara göra mamma stolt över mig.
- Så där. - Ingen jag äter är nånsin god nog.
Bara släpp ut det.
Jag kommer aldrig att duga.
Om jag inte äter upp dig.
För varje mor vill att hennes son blir vuxen och äter en doktor.
Du är inte frisk.
Kom hit. Jag ska låta det gå undan. Jag har en till om en timme.
Ge upp, Dolittle! Du kan inte överlista...
Vad var det där? Vänta! Nu är den där borta.
Och nu är den här. Och där igen!
Och här... Nej, den är borta.
En katt är alltid en katt. Lätt att distrahera.
Ny lek, doktorn. Kom ner!
Kom ner!
James, du får inte svika grabben! Ge dem meddelandet.
Åh nej - James.
Inget mer fokuserande på relationer och...
Oj, Polly?
Är det du? Din fjäderdräkt är så fyllig.
- Vad har hänt? - Just det, meddelandet! Förlåt.
Grabben är fången och Barry ska käka upp Dolittle.
Vi måste visst gå i land ändå. Kan du ta min dynamit, raring?
Vi får dela upp oss för att klara det. Chi-Chi, du följer med mig,
Vart ska vi? Nej, säg inget förrän vi är där!
- Yoshi, avledande manöver. - Hoppas det här räcker.
Vi blir anfallna!
- Kom ner, doktorn. - Terapi är lösningen.
Åh nej! Värre än jag trodde.
- Nu har jag dig. - Undan, Barry!
Nej, Polly!
En aptitretare...
Jag har dig.
- Någon sista diagnos? - Vill du inte bli den ideala Barrry?
Det ska jag bli.
Jag är inte rädslans fånge!
- Är jag rädslans fånge...? - Nej, nej, nej!
- Man får vara rädd! - Aj!
- Man får vara rädd! - Det gör du rätt i att vara.
- Ge honom på pälsen! - Okej, nu gör vi det!
Vi gör det inte!
- Slå honom i de nedre regionerna! - Där nere!
- Det där kändes. - Aj, mina Barry-bär!
Osjyst, apan!
Vänta...
Jag är inte färdig med min behandling.
Sussa sött, lilla tiger
Dags att dra in dina klor
- Hursomhelst... - Du behöver den här bättre än jag.
Säg att jag duger, mamma.
Jag hade satsat 50 000 på den fajten. Men det tänker jag inte betala.
Mina damer och herrar, vi har en segrare.
Tack för stödet, doktorn.
- Jag har den! - Halt!
Och nu är det jag som har den.
- Hon hade en så stadig handstil. - Precis vad doktorn ordinerade.
Vad erbjöd de dig för att mörda drottningen av England?
En hel del. Riddarvärdighet. Windward House.
Medlemskap i Kungliga läkarsällskapet. Inte nödvändigtvis i den ordningen.
Och grädden på moset blir de vetenskapliga lagrar
som följer på studiet av Edenträdet.
Allt tack vare Lily Dolittle. Nej, det är fortfarande moset.
Grädden är att veta att du vet att jag har vunnit.
Och Dolittle, jag beklagar hålet i din båt.
Vad då för hål?
Lämna skeppet!
Inte bra.
Fort härifrån!
- Hjälp! - Jag tar det!
Jag kan inte flyga! Och jag kan inte simma...
Jag har dig! Du får inte dö, brorsan. Gå undan från ljuset!
Det finns inget ljus. Jag lever!
Jag lever, tack vare dig, Yoshi.
Du har alltid varit så vänlig.
Det är svårt att ta farväl.
- Snälla, säg inte så. - Det gör inget.
Du har gjort ditt bästa. Din drottning är stolt över dig.
Var är du, Dolittle?
Är allt bra med dig, Big Bird?
Nej. Ingenting är bra med mig.
Pappa hade rätt. Jag borde ha blivit en omelett.
Jag vet hur det känns.
Min pappa gick ut för att ta sig en säl en kväll
och kom aldrig tillbaka.
Så vi har nåt gemensamt, Plimpton.
Vad är det för känsla? Jag är alldeles varm och len inombords.
Det är vänskap, brorsan.
Inte så dumt... brorsan.
Det är inte jag som gråter, det är ni!
Kan vi samlas? Vi ska ta en titt på vår situation.
Det är rätta takter.
Det här lär bli bra.
Jag får redan ankhud.
- Det är kört. - Konstigt sätt att muntra upp oss...
Jag kan känna lukten av nederlag som ett tryffelsvin.
- Det kan inte sluta så här. - Jo då.
Vi kan fortfarande rädda drottningen... och ditt hus.
Jag tror på dig. Vi kan fortsätta.
Ja, men journalen är borta. Vi kan inte hitta Edenträdet.
- Och vår båt är sänkt. - Han är övertygande.
På plussidan - alla är botade. Chi-Chi, du är modig nu.
- Plimpton och Yoshi är sams. - Akta min rygg!
Mer eller mindre.
Och Stubbins, du har fått vänner och kan tala med dem.
Ni behöver inte mig.
Jag stannar som läkare på den här ön full av banditer.
Doktorn söker nya patienter! Endast kontant betalning.
Mina damer och herrar, vem vill dansa? Jag har fått dansfeber.
- Passa er, det är smittsamt. - Han går inte att hjälpa.
Upptäcktsresanden du berättade om skulle aldrig ha gett upp.
- Hon var din fru, eller hur? - Vill du veta vad som är ironiskt?
Jag vet inte vad "ironiskt" betyder.
Ironi är när man träffar en kvinna som gör livet fullkomligt underbart,
och plötsligt är hon borta och det är ens eget fel.
Den här resan var mitt tillfälle att slutföra det hon påbörjade.
Lily ville att jag skulle ta hand om djuren,
så jag stannade hemma.
Rassouli har rätt. Jag borde ha varit hos henne.
Allt jag har kvar av henne är spöket jag ser när jag håller våra ringar.
Du ser henne alltså också.
Inte nog med att du blev av med min dotters journal.
Din isbjörn sprängde min by i luften.
Det vet vi inte.
Och din gorilla klådde upp min tiger.
Inte bra.
- Nu går vi. - Nej, nej, nej.
Det ironiska är att jag vill döda dig
av hela mitt hjärta...
...men älskar min dotter ännu mer.
Jag saknar henne också.
Hon skulle ha önskat att du fortsatte.
Så!
Ge dig av... innan jag slutar vara så känslosam.
Hon säger att vi inte har nåt skepp.
Alltså... Jag har den perfekta farkosten åt er.
- Ett renoveringsobjekt. - Bra timmer.
- Det flyter åtminstone. - Vi får göra det bästa av det.
- Besättning! - Vem är det?
- Jag heter Jeff. - Jösses!
Om Lilys efterforskningar stämde var Müdfly på väg mot ön med Edenträdet.
Allt vi behövde göra var att spåra Müdfly.
- Men hur gör vi det? - Valar, grabben.
Valar.
- Ger du honom labben? - Han har ju ingen haka.
Vi har hittat honom. Följ med!
Ön med Edenträdet...
Ja!
Enastående.
Här måste det vara. Kartan visar oss till det inre av det här berget.
- Titta inte ner. Upp med näbben! - Jag försöker.
- Vad fasen gör vi här uppe? - Vi tar bakvägen, kompis.
Vad klagar ni på? Bredare gren har jag aldrig kilat på.
Titta inte ner.
En stor grotta!
Håll ihop. Tysta!
Kevins loggbok. Någon outgrundlig kraft förmår mig
att följa galningarna, ekorrmördaren och deras rubbade ledare.
Kanske dras jag till det magiska trädet.
- Skyttepluton! - Göm er, de är nära. Ligg lågt.
Bioluminiscenta svampar... Vi måste vara nära trädet nu.
Titta, doktorn! Det lyser upp en väg ända...
...till mannen som vill se oss döda.
- Stopp och belägg! - Varsågod, soldatgrabben.
Hej, Blair.
Letar du efter ett träd?
Träd växer sällan i grottor.
Lyssnade du inte på botaniklektionen?
Nej, men lyssna på det här.
Jag har besegrat dig!
- Du, din äckliga djur... - Rör på er!
...samlare!
- Nå... var är det? - Var är vad då?
- Edenträdet! - Ärligt talat har jag inte en aning.
Dumheter. Du är John Dolittle. Du får allt du vill ha.
Inte i dag.
Så du vet faktiskt inte...
Hur känns det att inte veta?
Väldigt befriande, faktiskt. Man måste omfamna ovissheten, inte sant?
Det var så Lily levde.
Om man omfamnar det ovissa uppenbaras svaren.
Du är en patetisk, vilseledd dårfink, Dolittle!
Ge mig den där!
Jag kan hitta det satans trädet själv.
Och vid Gud, historien ska minnas mig!
Ja. Nu händer det nåt intressant.
Det känns mycket större än vi.
Något rör sig!
Akta!
Reträtt!
Ner med er! Kom igen!
Ligg lågt, Yoshi!
Han räddade mig. Jag har fått en andra chans.
Nu kan jag bli god och generös och...
Ta honom, inte mig! Jag är en bra människa nu.
Vi springer mot det där diket medan hon är distraherad.
- Yoshi! - Ta bort den!
- Hjälp, Plimpton! - Jag ska rädda dig.
- Tänk fort... - Ta bort den!
Det här lär hon inte gilla.
- Nej! Doktorn! - John!
Dolittle!
Dolittle! Hjälp!
Talar han drakspråk?
Du må ha förmågan att tala mitt språk ,
men det innebär inte att du är värdig att få frukten.
Jag vet att din plikt är att skydda trädet,
men du klarar det inte länge till,
med tanke på dina skador och din smärta.
Du vet inget om min smärta!
Jo, det gör jag. Jag har också känt den.
Den sort som inte kommer från en kula eller en klinga,
men går mycket djupare.
Och i varenda stund upplever man den smärtan igen.
Det är svårt att härda ut...
...när man har mist sin älskade.
Ge er av!
- Vad hände? - Brustna hjärtan.
Vad gör du här?
Lugn, jag fixar det här. Jag kan drakar.
Oss trollvarelser emellan, kan du säga mig...
Aj! Hon är jättearg. Jag väntar på överlevande utanför.
Vi ger oss av medan vi fortfarande kan.
Nej. Vi är här för att hjälpa henne.
Ja.
Vi har ont om tid.
Jag skulle tro att du är lite öm här.
Jag är obeväpnad. Jag utgör inget hot.
- Stressen har skadat din mage. - Låt bli mig!
Du har svår tarmimpaktering.
Om jag inte fragmenterar den, blir den septisk.
Då kan du inte skydda något alls längre.
Låter som värsta magknipen.
Ge oss fem minuter. Om du inte mår bättre, får du steka oss.
Sluta prata! Gör det, bara.
Vi måste lägga dig på sidan.
- Vi måste göra en akut extraktion! - Vad är det som ska ut?
- Kör på, gänget! - Vi är med dig, doktorn.
Tre, två, ett - vänd!
Tången, Chi-Chi!
Jag visste väl att den skulle behövas.
- Ni vet vad ni ska göra. - Bara andas.
Håll mig i vingen. Dab-Dab är här.
Du! Du är min lärling. Håll henne lugn.
Visste du att purjolöken är Wales symbol? Den är bra att ha.
- Du kan känna ett lätt tryck. - Jag håller henne.
- Himmel! - Nej, långt ifrån...
- Herregud! - Jag bara rensar passagen.
- Är det där rustning? - Du har hela spanska armén här inne.
Ta ett djupt andetag. Håll andan.
Varning. När vi avlägsnar blockeringen...
Nu, Yoshi.
...kan det komma ut en smula gas.
- Respekt! - Ingen hörde.
Det är inget att skämmas för. Alla gör det.
- Alla är vi djur. - Jag känner smaken!
Jag är tillbaka. Vad har jag missat? Herregud!
Nu kommer den stora. Chi-Chi, bakom mig.
- Jag är här. Säg till. - Hugg i!
Det lossnar.
Blodet rusar till huvudet! Allt är rött.
En sista krystning, om jag får be!
Tack.
- Vi klarade det! - Samarbete gör susen.
Det var tufft, men bra gjort.
Ett enkelt råd: mer bladgrönt och mindre rustning i kosten.
Jag har sett arméer av alla de slag, men ingenting som ni.
Vad förenar en sån grupp av varelser?
Det kanske inte ser ut så, men på något vis...
- ...hör vi samman. - Nu är det min tur att hjälpa er.
Lily skulle ha älskat det, John.
Vi hade aldrig hittat det utan henne.
Jag ryser, och då fryser jag inte ens.
Tack för att du visade vägen, älskade.
Inget är omöjligt för Dig.
Om det är Din vilja kan Du väcka upp henne
och återställa henne till ett liv ibland oss.
Barmhärtige Fader...
Jag beklagar att vi inte kunde rädda er.
...om hennes slut skulle nalkas.
- Det är med den största sorg... - Vänta, jag känner lukten av nåt.
Hopp!
...som jag är nödd att tillkännage...
- ...att drottningen är död. - Kallade nån på läkare?
Mina kompisar! Mycket dramatisk entré.
- Dolittle! - Ur vägen, vi får inte spilla tid!
Jag har skaffat det som inte sägs existera.
Skåda frukten från Edenträdet!
- Ur vägen, sa jag. - Grip dem!
Ursäkta, men...
- Spring! - Grip dem!
- Du föddes för det här! - Föddes.
Flyg, Minnie!
Kör på!
Nej.
Nej!
Kevins loggbok, dag okänd. Dödandet har upphört. Varde liv!
Lady Rose...
Är det en giraff i min sängkammare?
Ja! Och en isbjörn, en gorilla, en papegoja, en anka och en struts.
Vi tackar ödmjukast Gud.
Och bravo, dr Dolittle!
Vi är visst inte riktigt klara. Fortsätt, Stickan. Jag är idel öra.
Vad? - Stickan stannade kvar och höll sina tolv ögon på saker och ting.
Han informerar mig.
Som alla bladinsekter talar han i åtta stavelser.
Och han säger att... lord Badgely gav drottningen gift.
Gjorde han?
Hör nu, Dolittle, det här är magstarkt.
Är du säker? Bäst att vara det.
Nej, Stickan är mycket bestämd.
I höger ficka - flaskan. Nej, det var bara sju...
Jaså, flaskan med nattskattegiftet. Ska vi se efter?
Ni tror väl inte på att han talar med en insekt?
Jag... har pratat med nyckelpigor.
Önskat mig något innan de flög sin väg.
Vi ser efter!
Ingen muckar med min familj. Stå still, annars ska ni få!
- Sätt honom i Towern. - Nån har varit en stygg pojke...
Kom!
Varför står ni där och hänger? Ingen har dött. Lämna mig i fred.
Ni också!
Inte ni, dr Dolittle. Får jag tala med er en stund.
Vem är det här, och varför stirrar han?
Det är Stubbins.
- Jag vill bli djurdoktor. - Han räddade ert liv.
Tack. Roligt att doktorn är tillbaka.
- Polly! - Är det nåt du vill säga mig?
Du hade nog rätt. Det är skönt att komma ut ur huset emellanåt.
Stubbins, Minnie! Vi har oviktigare saker för oss.
Vår berättelse slutar som den började...
Jag har ett brev till dr Dolittle. Släpp ner mig!
...på ett ungefär. Det var en gång en märkvärdig doktor...
...som var i sitt esse när han delade sin enastående förmåga med andra.
Utmärkt.
Snart slog dr Dolittle upp sina portar igen, som Lily skulle ha önskat.
- Tre till i kön. - Uppfattat.
Dolittle fann sin plats i världen än en gång.
För det är bara genom att hjälpa andra som vi kan vi hjälpa oss själva.
Dr DOLITTLE &; LÄRLING ALLA ARTER VÄLKOMNA
GÄRNA LÅNGA RESOR OCH MAGISKA ÄVENTYR HÖR ER FÖR
Jo, ifall ni undrar...
Pssst!
Fladdermöss, visa mig vägen ut härifrån.
Ni förstår mig!
Nej, vänta!
Översättning: Jonas Fåhraeus Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic, UIP